Това са '70-те s01 e01 Пилотен епизод
Пойнт Плейс, Уисконсин 17 май, 1976 г., 20:47 ч.
Местоположение: Мазето на Ерик Форман.
Ерик, време е. - Защо ти не идеш? - У вас сме.
Чуй ги само. Купонът се е развихрил.
След 10 минути бирата ще свърши.
Ако баща ми ме хване да крада бири, ще ме убие.
Готов съм да поема риска.
Само бъди спокоен и не спирай да вървиш.
И най-вече внимавай да не те засмуче косата на баща ми.
Какво й е? - Просто не я гледай.
Ерик, гледай да е студена!
Внимавай, Ерик. Горещи са.
Кити, къде си? - Взимайте си, има колкото искате.
Как сте всички? Знам, виенските наденички свършват бързо.
Здрасти, Ерик. - Г-н Пинциати.
Харесва ли ти новата коса на Боб? Не е ли страхотна?
Невероятно страхотна.
Беше идея на Мидж. - За постоянно е.
Ерик. - Здрасти, татко.
Какво е станало с косата на Боб? - Не знам.
Главата му прилича на задника на пудел.
Мислиш си, че всичко си видял...
И задника на пудел идва на купона ти. - Не говори такива работи.
Още си ученик. - Да, сър.
Парещи кренвиршки.
Кити, тойотата, твоя ли е? - Ред, Тойота?
Да. Когато за последно бях толкова близко до японска машина,
тя стреляше по мен. - Все пак има криза за петрола.
Боб, онези тъпаци от магазина предложиха само 400$ за Круизера.
Е, какво да се прави? - Ще изгние, но няма да го дам.
Той така или иначе си гние.
Дай го на мен, не ми пука, че гори много.
Какво е това, Ерик? - Бира.
Намерих я. Просто си стоеше... наоколо.
Прибери ги, синко. - Така и възнамерявам.
Миличък, на път за мазето прибери тези в хладилника. Топли са.
Гледай.
Всеки ден виждам такива.
Той успя! - Добри новини.
Баща ми мисли да ми даде Круизера. - Ще имаш твоя кола?
Казвала ли съм ти колко си привлекателен?
Не. - Каза, че бил сладък. - Не съм.
Помня, защото каза да не го споменавам пред него.
Да се съсредоточим над важното. Форман открадна нещо. За Форман!
Знаете ли кое е тъжно? За пръв път се чувствам горд!
Марша, удариха те с топка в лицето. - Носът ми!
Сутринта ще е огромен. - По-голям от гърдите ми?
Поне от лявата. - Защо гледаме без звук?
Страшно се обърквам. - Ето ти слушалка.
Какво става с Круизера? - Засега нищо.
Как ще идем на концерта? - Тихо!
Какъв концерт? - Тод Рънгрен.
Кога? - Този уикенд. - Кой ще ходи?
Аз, Ерик, Дона, Хайд, и чужденчето Фез.
Горе-долу всички.
И ти. - Хубаво.
Благодаря, че ми каза, Майкъл! - Отивам за сода.
Аз също. - Сядай.
Не искаш да дойда на концерта? - Не знаех, че обичаш музика.
Майкъл! - Не те поканих,
защото знам, че не харесваш приятелите ми.
Каза ли им го? - Не.
Майкъл, не разказвай личните ни разговори пред хората.
Трябва да са си само между нас.
А и прецених, че не харесваш Тод Рънгрен.
Далеч не е като Фрамптън. - Обожавам Тод Рънгрен.
Имам албума: "Ехо, това съм аз".
Помниш ли, когато го слушахме? След концерта ще се забавляваме в колата.
Добре, може да дойдеш. - Е, само ако искаш.
О, искам.
Джаки, явно ще идваш на концерта.
Нямам търпение.
Майкъл, искаш ли да дойдеш у нас да слушаме плочи на Тод Гръндъл.
Да, става. - Чао.
Забавлявайте се, деца. - Чао.
Само да обърнеш гръб, се налягат като кучета.
Не трябва да ги оставяме сами.
Не. Знаеш ли...
Сестра ми смята, че и ние не трябва да оставаме сами.
Ние? - Да.
Сега сме сами.
Да.
Спокойно, Ерик. Израснали сме заедно.
Можеше да ме имаш още като бях на 4. - Сериозно?
А аз по цял ден бях на катерушката.
Тъпак, тъпак.
Тъпак.
От вчера не мога да спра да мисля за теб.
Цял живот те познавам.
Искам те. Страшно много те искам.
Ерик, това е просто кола.
Да ги оставим сами.
Здрасти, Дона. - Здравей, тате.
Как си стоите тук. Много сте сладки.
Може да не го осъзнавате, но никога няма да ви бъде по-весело.
Значи ще става все по-зле? - Да.
Какво му е на косата? - За постоянно е .
И завинаги ли ще му стои така?
Може да не го каже правилно, защото мой английски лош.
Но тя има огромни цица, нали?
Майкъл, кой е този?
Фез. От програмата за обмен на ученици е.
За какво сме го обменили?
Дона, трябва да ида до тоалетната. Дона!
И аз трябва иде. Ерик.
Мъжете ходят сами.
Колко още ще трябва да търпим изживяването на име Джаки?
Спокойно, ще късам с нея.
Абсурд. - Всичко свърши.
Почва да ми губи времето.
Ред ще ти дава ли колата?
Дори да му я даде, ще ни трябват пари за бензин,
защото Круизера е голяма лодка. - Знам.
Мамка му на недостига на петрол!
Кой ще си купува лодка?
Няма недостиг на петрол, всичко е измама.
Петролните компании въртят всичко.
Някакъв е изобретил кола, която работи на вода.
Двигател от плексиглас, въздушно охлаждане и върви на вода.
Значи е лодка.
Не, кола е. Просто сипваш вода, вместо бензин.
И движи с вода, пич.
За пръв път чувам за тази кола.
Ще вземем пари за бензин от Джаки.
Такава курва си.
Кога ще дойде лодка, курво?
Ерик, трябва да поговорим!
Ерик, с майка ти говорихме.
Вече съм на нещатна работа във фабриката, а болницата е близо,
мога да ходя с тойотата на работа, а майка ти ще взима автобуса.
Скъпи, предпочитам да ходя пеш.
Като съм в автобуса със сестринската униформа, ми показват белези.
Тогава аз ще те карам. - Не искам да те притеснявам.
Ерик е тийнейджър, няма да иска... - Тогава няма да получи кола!
Извинете. Колата ли ми давате? - Не сме го казали.
В този живот нещата не ти падат просто така в скута.
Колата е голяма отговорност. - Ще ти трябва застраховка.
Имаш ли представа колко е скъпа? - Колата е привилегия.
Смяна на масло, сигнални факли... течности, това е твое задължение.
Колата не е спалня на колела. - Винаги бъди готов да спреш!
Приятелката на Лори забременя в кола. Внимавай!
Ако намеря бутилка от бира - край! - И никакви понички!
Мравки. - Та...
Ще ми дадете ли колата?
Мама му стара, да! - Ерик, не пред майка ти!
Благодаря ти, тате. Сър.
Да...
Изчисти тавана.
Келсо, много мило. - Аз ще се возя отпред.
Глупости. - Няма да се возя отзад.
Нека Ерик реши. - Келсо.
Качвай се отзад.
Ще излизате с колата, а? - Да, сър.
Приятно прекарване. Само още нещо важно за колата.
Стара е, не я изкарвай извън града. Никога.
Разбра ли? Приятно прекарване.
Е, това беше. Няма да ходим.
Ерик, ходи ли ти се? - Каза да не напускам града.
Колата си е твоя. - Но той е Бог.
Мисля, че Бог иска да идем в Милуоки. - Ерик, ти си 17 годишен мъж.
С теб съм, каквото и да решиш.
Решението е мое. Решавам:
Да ходим на концерта! - Да!
Децата тръгват. Чудно къде отиват.
Извън града.
Сигурен ли си? - Напълно. Казах им да не го правят.
Значи няма да ги има известно време. - Да.
Да вървим.
Казвам ви, бензинът свърши.
Имаме бензин. - От акумулатора е.
Свършен е. - Ще звънна на бащата.
Няма право да кара колата извън града. - Няма да звъня на неговия.
Джаки, родителите ни обичат да обсъждат издънките ни.
Защо? - Не се сдържат.
Да кажем, че има купон и родителите ни са на него.
Здрасти, Ред. Прекрасно е, че децата ни са такива приятели.
Да, бащата на Джаки, опасна работа са.
Кити, много ми харесва кухнята ти. - Да, светлосинкавозелено и жълто...
бла, бла, бла, дрън, дрън, дрън.
Голям късмет имаше Ерик, че му помогнах,
когато отиде до Милуоки без твое позволение?
Какво? Ах, тази мръсна маймунка. Ще го накажа за 10 години.
Деца. Какво да ги правиш? - Предлагам да ги измъчваме
с безброй безсмислени правила и съвети.
Хайде да танцуваме!
Хора, насред нищото сме, а ми се ходи до тоалетна.
Дона!
Къде отивате?
На концерт на Рънгрен. - Яко.
Ще искате ли акумулатор?
Евтин ли е? Или по възможност безплатен?
Минимум $32. - Ето какво.
Нашия акумулатор, плюс $5, за нов.
Много примамлива оферта, но ето какво.
Акумулатор за два билета за концерта. - Няма как да стане.
Твоя воля. - Иначе никой няма да иде.
А кой да орежем? - Джаки.
Разбира се, то е ясно. Но кой друг?
Да кажем гаджето й?
Стига! Знаете, че ще късам с нея.
Не бъдете такива. - Трябваше да я слушам цял час.
Много дълъг час.
Бог ме мрази.
Как може кажеш такова нещо? Поне имаш любовта й.
Бъди щастлив, курво.
Това е всекидневен костюм.
Но често го обличам, когато ще танцувам.
Хора. Гадже на Ранди мъж. - Не ни пречи.
Защото сме супер готини. - Ходи ми се до тоалетна.
Кевин!
Ще ти обясня после.
Не се получава.
Не, коланът е бойскаутски...
Моля те, изслушай ме. Мисля, че трябва да скъсаме.
Сега ли? - Не си прекарваш добре.
Екстра ми е. - Сериозно?
Да. - Радвам се, че не искаш да късаме.
Много беше мило да се откажеш от билетите, за да бъдеш с мен.
Да. - Значи нямаш нужда от музика,
концерти, приятели.
Знаеш ли от какво имаш нужда?
Не знам. - От мен, бе!
Да, предполагам.
Просто те е срам да си го признаеш, любовнико.
Кога си бил бойскаут?
Прекрасна вечер.
Невероятно задоволително е гражданското неподчинение.
Можем да ходим къде ли не. Даже в Канада.
Какво ни спира? - Мислих, че Канада затваря в 21:30.
Едва ли щях да направя това, ако не ме беше навила.
За нищо не съм те навивала.
Ще се прибирам. Лека нощ.
Лека.
Между другото, благодаря за возенето.
Това за какво беше? - Исках да видя какво е чувството.
И какво беше? - Сам прецени.
Просто не бях подготвен. - Какво би направил по-различно?
Знам ли? Нещо с устните си.
Звучи добре. Ще го пробваме следващия път.
Кога точно ще е това?
Лека нощ. - Сякаш ще мога да заспя.
Превод: KALBI kalburov@gmail.com